Esteres 1 LTV1965
1. Un notika Ahasvera laikā, kad pēdējais bija ķēniņš no Indijas līdz Aitiopijai pār simts divdesmit septiņām zemēm,
2. Ka tajās dienās, kad ķēniņš Ahasvers sēdēja savas valsts tronī, kas bija Sūsu pilī,
3. Viņš sarīkoja savas valdīšanas trešajā gadā dzīres visiem saviem dižciltīgajiem un saviem darbiniekiem, Persijas un Mēdijas karaspēka vadoņiem, labiešiem un provinču pārvaldniekiem.
4. Kad nu viņš bija ļāvis skatīt savas bagātības ķēnišķīgo godību un savas varenības spožumu un greznību daudzas—pavisam simts astoņdesmit—dienas,
5. Un kad šīs dienas izbeidzās, tad ķēniņš sarīkoja dzīres visiem ļaudim, kas atradās Sūsu pilsētā, no lielākā līdz mazākam, septiņas dienas ķēniņa pils dārza pagalmā.
6. Balti un purpurzili kokvilnas aizkari bija tur piestiprināti ar sudraba gredzeniem pie marmora stabiem ar vissmalkākām baltām un purpursārti krāsotām resnām kokvilnas auklām; zelta un sudraba caurausti mīksti sēdekļi stāvēja uz grīdas, kas bija no zaļa un balta marmora, kā arī no pērļakmens un melnā marmora.
7. Dzērienus pasniedza zelta traukos, kas bija visai dažādi savā veidojumā, un ķēnišķīgais vīns plūda bagātīgā daudzumā, liecinādams par valdnieka īsti ķēnišķīgo devību.
8. Saskaņā ar priekšrakstu tomēr dzert tieši nevienu nespieda, jo ķēniņš saviem galma darbiniekiem bija devis norādījumu atļaut katram rīkoties pēc savas patikas.
9. Arī ķēniņiene Vašti sarīkoja ķēniņa Ahasvera pils iekšējās telpās īpašas dzīres sievietēm.
10. Septītajā dienā, kad ķēniņa sirds vīna ierosā bija jautri pacilāta, viņš pavē-lēja Mehumanam, Bizetam, Harbonam, Bigtam, kā arī Abagtam, Šetaram un Karkasam, septiņiem galminiekiem, kas tieši apkalpoja pašu ķēniņu,
11. Atvest ķēniņieni Vašti ar ķēniņienes kroni galvā ķēniņa priekšā, lai parādītu ļaudīm un dižciltīgajiem viņas daiļumu, jo viņa bija skaista izskata sieviete.
12. Bet ķēniņiene Vašti atteicās ierasties pēc ķēniņa pavēles, kas viņai bija septiņu galminieku paziņota. Tad ķēniņš ļoti noskaitās, un viņā kvēloja jo spēcīgas dusmas.
13. Un ķēniņš griezās pie gudrajiem, kas bija labi zvaigžņu ceļu un gaitu pazinēji, jo tādā veidā visas tieši pašu ķēniņu skanošās lietas tika celtas priekšā likumu un tiesību zinātājiem,
14. Starp kuriem ķēniņam vistuvākie bija Karšna, Šetars, Admata, Taršišs, Meress, Marsna, Memuchans, septiņi Persijas un Mēdijas apakšvaldnieki, kubiem katrā laikā bija atļauta pieeja pie ķēniņa un kas ieņēma valstī pirmo vietu, uzdodams viņiem šādu jautājumu:
15. „Kā pēc likuma būtu jārīkojas ar ķēniņieni Vašti, jo viņa nav paklausījusi ķēniņa Ahasvera pavēlei, ko ķēniņš bija viņai caur galminiekiem zināmu darījis?“
16. Tad Memuchans sacīja ķēniņa un apakšvaldnieku priekšā: „Ne tikai pret ķēniņu vien ķēniņiene Vašti ir noziegusies, bet arī pret visiem dižciltīgajiem un pret visiem ļaudīm, kas mīt visās ķēniņa Ahasvera zemēs.
17. Ziņa par ķēniņienes izturēšanos taču izplatīsies starp visām sievietēm, tā ka viņas nicinās savus vīrus, jo viņas droši sacīs: Ķēniņš Ahasvers pavēlēja atvest ķēniņieni sava vaiga priekšā, bet viņa nenāca!
18. Un šodien pat Persijas un Mēdijas kundzes, kas būs dzirdējušas par ķēniņienes izturēšanos, stāstīs par to saviem vīriem, visiem ķēniņa dižciltīgajiem, un nicināšanas un dusmu būs gana.
19. Ja tas ķēniņam labi šķiet, lai iznāk paša ķēniņa pavēle, un lai tā top ierakstīta Persijas un Mēdijas likumos, tā ka to nevar atsaukt, proti—ka Vašti vairs nebūs ierasties pie ķēniņa Ahasvera. Un ķēniņš lai piešķir viņas ķēniņienes godu kādai citai, kas ir labāka par viņu.
20. Un kad dzirdēs par ķēniņa pavēli, ko viņš ir izdevis visā savā valstī, lai cik plaša tā arī būtu, tad visas sievas dos godu saviem vīriem, augstiem un zemiem.“
21. Un ķēniņam un viņa padomniekiem patika šis padoms, un ķēniņš rīkojās pēc Memuchana padoma.
22. Viņš sūtīja rīkojumus uz visām ķēniņa zemēm, katrai zemei savā rakstā un katrai tautai savā mēlē, lai ikviens vīrs ir kungs savā mājā un rīkojas pēc savas tautas un pēc paša ieskatiem.